Sue, nemoj me krivo shvatiti.
Ne žalim se ja na tvoj rad. Ovdje imam tvoj zadnji članak i on je sjajan.
Ali trebala si se jučer vratiti.
Da, Richarde, ali ima još jedna priča koju moram napraviti.
- Uvijek ima još jedna priča. - Ali, poslušaj ovo.
Prošlog mjeseca tipa iz Sjevernog teritorija napao je krokodil.
Odgrizao mu je nogu i ostavio ga da umre, miljama od bilo kakve civilizacije.
Tjedan dana kasnije on izmili iz žbunja, zakrpa se i nestane.
Nema intervjua, slika, ničega. Ja sam ga pronašla.
Upravlja safari biznisom iz nekog mjesta zvanog Švrlj Potok,
a zove se... pazi sad ovo
Michael J. Krokodil Dundee.
Ako je sve to i istina, svejedno bi moglo potrajati dok ga pronađeš.
Ja sam se već dogovorila naći s njim. Čekat će me helikopter u Darwinu,
tamo sam već večeras.
Da... OK...
- Stvarno mi nedostaješ, dušo. - I ti meni.
- Cuvaj se. - Ne brini se. Ja sam Njujorčanka!
Walter Reilly, "Nikad-nikad" safari. Ja sam poslovni partner g. Dundeeja.
- Drago mi je, g. Reilly. - Dovoljno će biti Walter.
Mi se ovdje u divljini ne držimo formalnosti.
Ne... dopustite meni.
Evo ga, izvolite.
- U redu ste? - Da.
Žao mi je što vas g. Dundee nije osobno dočekao, ali...
...on je tu u gradu... negdje.
Dobro došli u Švrlj Potok.
Bio sam toliko slobodan i predbilježio vas u naš hotel. Nadam se da je to u redu?
- Zvuči dobro. - Ima još samo jedna stvar...
Rekli ste kako ste spremni platiti 2500 dolara?
Naravno. A ja ću zauzvrat vidjeti gdje je napadnut i kako je preživio?
Gospođice, uvjeravam vas da ćete ovdje provesti par prekrasnih dana.
Pet dolara svakome tko Donka natjera da prolije piće.
- Onda, o čemu je tamo riječ? - Ma, to se momci samo zabavljaju.
Donk nikada nije ni kap prolio. Mi smo vam ovdje prilično žilavog kova.
- A g. Dundee, je li on... - Ne, on je vrlo samozatajan.
On je ovdje legenda.
Mirno je tamo ribario, kad odjednom... tras!
Pojavi se taj ogromni krokodil, prevrne mu čamac, odgrize pola noge
i povuče ga dolje.
Ubio ga je, naravno.
Svaki normalan čovjek bi se jednostavno predao i umro.
Ali ne i naš Mick. Ne.
Stotinama milja...
...močvarama prepunih zmija...
...on je puzao na rukama i nogama i dopuzao pravo ovamo.
Prošišao je pored bolnice i otišao u prvu gostionicu na piće!
Ta priča postaje sve bolja sa svakim tvojim prepričavanjem, Wally!
Mi se ovdje prilično dobro držimo. Ali ako govorite o legendi...
O, Bože!
Dva piva, Ide... Jedno za mene, jedno za mog frenda.
"Jedno za mog frenda", ludove jedan!
O, čekaj...
Žao mi je ako ste se preplašili. Ali on je prepariran.
Obojica smo, Wal.
Michael J. Krokodil Dundee.
- "Nikad-nikad" safari. - Da.
Nikad ne idite s nama. Pođete li, nikad se nećete vratiti. Je li tako, Wal?
Sue Charlton, "Vijest dana".
I pomislio sam da bi mogla biti.
Drži, Wal. Pričuvaj mi Cyrila dok ja zaplešem sa šarmantnom damom.
Legenda kaže kako vam je krokodil odgrizao pola noge.
Malo pretjerivanje.
To je zapravo više bio ljubavni ugriz.
Eto. Dosta je bilo priče o mojoj nozi. Dopustite da vam ispričam o ostatku mene.
Gore na sjeveru "Nikad-nikad", gdje je zemlja opora i pusta,
živi veliki lovac imena Mick Dundee
koji zna plesati poput Freda Astairea.
Fino, Shag, ha?
- Kako si rekao da se zove ovaj klaun? - Mick Dundee.
Njega je zgrabio kroki na Brzoj rijeci.
- Što je radio tamo? - A što bi radio među puno krokija?
Prokleti zvjerokradica, ha?
Hoću da me odvedete na mjesto gdje ste napadnuti.
Da mi pokažete kako ste preživjeli.
Nas dvoje sami? Moram ja misliti na svoj ugled.
Hej, Dundee! Gdje ovdje čovjek može upucati kojeg krokija?
Otkud bih ja to znao, govnoglavi?
Samo mirno.
Svi ljudi u ovoj rupi, uključujući i pse, znaju da si ti obični zvjerokradica.
Oprostite zbog ovoga, ali neću trpjeti ružne riječi pred damama.
Ružne riječi?
I ne vraćaj se više!
Što je ono govorio o tome da ste vi zvjerokradica?
Samo me je želio izazvati.
- Donk, večeras imam sreće. - Želiš iskušati udarac u moj stomak?
Uložite novac na mene, momci!
Hajde, Mick.
Zapraši mu jednog kako ti znaš, Donk!
Oprostite, on nije inače ovakav.
Stvarno se ispričavam, to je sve zbog pića.
Znači, ima on i svoju ozbiljnu stranu?
Jedva je čekam upoznati.
Udobno vam je?
- Divna zemlja! - I mi tako mislimo.
Nadam se da nećete biti od onih jakih, šutljivih tipova.
- Nerado govorite o sebi? - Ma ne... to mi je omiljena tema.
- Čemu nadimak "Krokodil"? - Walova ideja.
On smatra da me to čini živopisnijim u poslu s turistima.
- Koliko vam je godina? - Nemam pojma.
- Koja je ovo godina? - Ne znate?!
Vrijeme ovdje puno ne znači. Aboridžini nemaju kalendar.
Mene je odgojilo jedno lokalno pleme.
Pitao sam plemenskog starješinu kada sam rođen, a on mi je rekao:
"U ljeto."
Postoji li gđa Krokodil Dundee?
Jednom sam bio, nešto kao oženjen. Fina cura, dobra kuharica. Velikih...
Otišao sam švrljati, vratio se, nje više nije bilo.
- "Švrljati"? - To je aboridžinski običaj.
Znači: lutati uokolo i otkrivati nova mjesta.
- Koliko dugo ste bili odsutni? - Par mjeseci.
Preciznije rečeno - 18.
I nije vas čekala?! Čudne li cure.
Upravo tako.
Miči se s puta, blesane!
Isuse...
- Nevjerojatno. - Um caruje.
Stari trik iz divljine.
Okej, idemo. Svi na obalu.
Sada ću vas ja ostaviti u Mickovim sposobnim rukama,
a mi ćemo se opet vidjeti u srijedu na Echo Billabongu.
14:20 je. Bolje je da krenemo.
- 14:20?! - Tako mi to radimo u divljini.
Ništa se ne brinite, on je ovdje najbolji vodič. Moj najbolji učenik.
- Damo, jeste li spremni? - Nikad spremnija.
- U redu, onda... znači u srijedu? - U srijedu.
- A što je danas, Wal? - Ponedjeljak.
Niti zna... niti ga je briga.
Sretnik jedan.
- Damo, OK ste? - U redu sam.
Ima još samo sat vremena do rijeke, ali s obzirom da ste vi cura...
...vjerojatno će nam trebati dva.
- Pa, potrudit ću se koliko mogu. - Da.
Dakako, u sezoni kiša razina vode je bila 6 metara viša od nasipa.
Evo što je ostalo od mog čamca.
Možete lijepo vidjeti gdje je zario zube.
- Koliko je bio velik? - O... nekih 5, možda 5 i pol metara.
I vi ste u ovome došli loviti krokodile?
Ma ne, to je protuzakonito. Ja sam samo ribario.
- Kako ste se izvukli? - Krokiji ne vole svježe meso.
On me nije htio odmah pojesti, već povući sa sobom u smrtonosni zagrljaj.
Kroki vas zgrabi, povuče sa sobom pod vodu
i potom vas prevrće dok se ne prestanete trzati.
Onda vas spremi negdje u svoju smočnicu.
Uglavi vas pod neki kamen ili podvodni panj.
Smekša vas malo. Dobra klopica.
Uglavnom, nije baš bio sretan kako me je zgrabio i htio je pokušati opet.
- Ja sam ga odgovorio od toga. - Odgovorio?
I vi ste ovdje doista samo ribarili?
Pa, baramundi je vraški velika riba.
Uskoro će se smračiti.
Odvest ću vas tamo gdje sam se ja bio ulogorio.
- Jeste li udani? - Jednom bila... za pravog buntovnika.
- Što se dogodilo? - Prosvjedovali smo protiv svega živog.
Protiv nuklearki, za emancipaciju žena, spas kitova...
On se i sad vjerojatno bori za prava nacističkih pedera.
- Doima se kao pravi gad. - Namjera mu je bila dobra.
Zar vi nikad niste prosvjedovali?
Naravno da jesam. Svaki put kad me izbace iz gostionice.
Najozbiljnije govorim. Što vi mislite o, recimo, nuklearnom pitanju?
- Ili trci u naoružanju? - To se mene ne tiče.
Ne tiče vas se? Kako možete tako nešto reći?
To se svih nas tiče.
Morate imati svoje mišljenje, svoj glas.
Tko će ga ovdje čuti?
OK. Neka bliža tema.
Aboridžini. Što mislite o njihovom zahtjevu za povratom zemlje?
E, vidite... Aboridžini nisu vlasnici zemlje.
Oni joj pripadaju. Ona im je poput majke.
Uzmite recimo, one stijene tamo. Tamo su već 600 milijuna godina.
Bit će tamo i kad nas oboje umremo.
Svađati se oko toga tko ih posjeduje...
...je kao da se dvije buhe svađaju čiji je pas na kojem žive.
Aboridžini, kao i sva druga Božja stvorenja,
samo žele slobodno lunjati svijetom i živjeti u miru.
Stvar je u...
- O, pa to je Smeđi kralj. - Otrovna?
Smrtonosna. Nije loša za pojesti, ali od nje uvijek prdim.
Ima li ih još ovakvih uokolo?
Možda pokoja izađe kasno noću, ali budite uz mene i sve će biti u redu.
Vjerojatno imate pravo. Čovjek bi trebao imati svoje mišljenje...
Što je?
Učinilo mi se da nešto čujem.
Ne, ništa. Laku noć.
Mick?
Ja sam to.
Opasni gadovi. To su oni gradski kauboji.
- Što ćete učiniti? - Ništa. Zašto?
Zašto?! Pa oni ubijaju te jadne klokane iz zabave!
Ne postoji zakon koji to brani.
Glavu dolje. Ostanite tu.
Trebam pišati!
- Trebam pišati! - Treba tebi preciznija puška.
Beskoristan si poput bikovih sisa, Duffy!
Umuknite, momci! Hej, Trevor! Čovječe, usmjeri taj reflektor ovamo!
- Reflektor! - Zar ne vidiš gdje pišaš?
Umuknite!
Ne na mene, budalo jedna. Na grmlje!
Pogledajte vi ovog ludog drznika.
Hej! Pa, on ima pušku!
Sranje!
Bravo, Skočko.
Usprkos prirodnoj ljepoti ove zemlje,
postoji neka čudna praznina u svezi nje.
Osjećaj velike osamljenosti.
Da, ali vi niste sami. I ja sam ovdje, zar ne?
Da, ali mislim da znam kako ste se osjećali.
Ili kako bih se ja osjećala da sam ovdje sama.
Vi? Ovdje sami?
Koje li šale. Gradska cura poput vas. Ne bi ovdje opstala ni 5 minuta, dušo.
Ovo ovdje je muška zemlja.
Točno, ja sam obična cura.
- Idemo prema onoj uzvisini, je li tako? - Da.
OK, vidimo se popodne tamo.
Hej! Ako već hoćeš poći, ponesi pušku sa sobom.
Zapadneš li u nevolju, opali par hitaca u zrak.
To je opasniji dio puške.
Baš jest.
U redu je. Sve je gotovo.
Imam te.
Je li mrtav?
Ako nije, bit će ga vraški teško oderati.
Imao si pravo. Ovo definitivno nije mjesto za gradsku curu.
Ne znam baš. Kako čujem od Wala, život u gradu zna biti jednako opasan.
- Zar nikad nisi živio u gradu? - Nisam nikad bio u gradu.
- Šališ se? - Ne.
Gradovi su prenapučeni, ne? Ako i ja odem tamo živjeti, bit će samo gore.
Uzmi, probaj s ovim.
- Da ja to pogledam? - Obična ogrebotina.
Ovdje se ogrebotina lako inficira. Daj da vidim. Hajde, sve je u redu.
Što je sad?
O, Kriste! Ovo je kao život s Davyem Crockettom.
Mick?
O, Mick! Dobro si me usrao!
Tako ti i treba kad se šuljaš dok dajem prvu pomoć dami!
Ah, znači to si radio?
Sve je u redu, ovo je moj frend, Neville Bell. Sue Charlton.
A što ti radiš lutajući ovuda, Nev?
Pošao sam na obred u Jabbau. Čista gnjavaža.
Ali otac bi se naljutio ako ne bih došao.
Nev je pravi gradski dečko, ali otac mu je plemenski starješina.
O, ne. Ne možete me snimati.
Oprostite. Vi mislite da će vam to uzeti dušu?
Ma ne! Niste skinuli poklopac s objektiva!
Zaboga, Mick! Moram ići.
- Drago mi vas je bilo upoznati, Sue. - Bok, Nev.
- Ja ću te sustići, Nev. - Što se događa?
Idem s Nevom kako bih popričao s Pintinjarraom.
Mogu i ja?
Nema šanse. Ženama su strogo zabranjena takva okupljanja.
Kako pronađe put u mraku?
On mislima zamisli svoj put. Mnogi ljudi vjeruju da su oni telepatični.
O, Bože, kako mrzim ovu divljinu!
Kako si znao?
Jesi li ti telepatičan?
Ma ne. Zdrav razum.
Ti si žena, a uz to još i novinar.
Dovoljan razlog da budeš najznatiželjnija osoba na svijetu.
Mogu to prihvatiti.
Onaj kroki bi me bio živu pojeo.
Ne mogu mu to zamjeriti.
I meni je to par puta palo na pamet.
Laku noć, Mick.
Tjedan dana mi je trebalo da dopužem ovamo.
Pomislio sam da sam gotov. Rekao sam sebi:
"Stari moj, nađi neko lijepo, udobno mjesto, tu se zavali i umri."
- Nije te bilo strah? - Smrti? Ma ne!
Pročitao sam ja jednom Bibliju. Čula si za Boga, Isusa i sve one apostole?
Svi su oni bili ribari, isto kao i ja.
Da. Raj je osiguran za Micka Dundeeja.
Da... Ja i Bog bi bili frendovi.
Ovo je jezero Echo.
Mislim da mi je ovo mjesto spasilo život.
To je mineralna voda. Što znači da tu nema krokija.
- A njupe ima dovoljno. - Njupe?
- Hrane. Jesi gladna? - Skapavam.
Idem ja pribaviti ručak.
Kako voliš iguanu? Srednje? Dobro pečenu?
- Ne misliš valjda da ću to jesti? - Da, sjajna je. Uzmi koji gomolj.
Kušaj ličinke i šećerne mrave. Samo im vrh odgrizi. Stvarno su slatki.
- Zar ti nećeš kojeg pojesti? - Ja?
O... to je dobro za preživljavanje...
...ali ima okus kao govno.
Mick? Zašto ti ne bi pošao sa mnom?
Zbog čega?
Pa, tako bi priča bila sjajno zaokružena. Ti u New Yorku.
Ah, to. A ja sam na trenutak pomislio da mi se upucavaš.
Pa, možda i jesam.
Da li bi ti smetalo?
Prokleti Wally.
Ovdje je bio samo 12 puta. Vjerojatno se izgubio.
Jesi li...?
Je li te to muče vjetrovi, Wal?
Htjela bih da Mick pođe sa mnom u New York.
Mick? U veliki grad? Nema šanse.
Novine bi to platile.
Pa... Čovjek bi trebao širiti svoje vidike.
Je li sve OK?
O, da. Nemaš brige.
Isuse Kriste!
Sue!
Sue! Sue...